Константин Величков
XIX. Вечерна сцена

chitanka.info

Прохлада от обширний залив вее,

в небето ясните звезди трептят.

Природата, виж, цялата немее

сърцата ни да слуша, кат туптят.

Кончетто, пей песните си любими!

Попей ми за сребристата луна,

за либета, на ладия носими

от вятъра по гладката вълна.

Виж там Везувий се възпламенява:

опри се тук, до моите гърди.

Люби ме! Може би туй предвещава

нещастья, разоренье, съсипии;

но за какво смъртта ще ни смущава,

щом заедно ще свършим своите дни?

Издание:

К. Величков. Съчинения в пет тома. Подбор и редакция: Илия Тодоров. Български писател, С. 1986

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.